Sherlock !
Det är ett trick. Bara ett magiskt trick.
Nej, sluta nu.
Stanna precis där du är. Rör dig inte!
Okej.
Håll blicken fäst på mig.
- Skulle du göra det här för mig ? - Vad då?
Detta telefonsamtal är ... ...det är mitt brev.
Det är vad folk gör, eller hur? Lämna ett brev.
- När då? - Adjö, John.
Nej, gör inte...
Sherlock!
John? Titta på mig... och sov!
Så, ja. Hela vägen ner. Nu sover du.
Så, ja. Du hör min röst inuti ditt huvud, den svävar omkring dig.
Och du vaknar upp på tre... två... en...
Nu!
Han är min vän.
- Struntprat! - Nej, självklart. Så här gjorde han det!
Derren Brown? Sluta nu, Sherlock är död.
- Är han det? - Det fanns ett lik: honom. Molly lade ut liket.
Hon ljuger. Det var Moriarty, med mask.
Bungyjump, mask och Derren Brown. Två år - och teorierna blir bara dummare.
Har du ännu mer?
Kullerstenarna i hela detta området, även dom som han landade på...
Skuldkänslor. Du och Donovan skulle att vi skulle tro att Sherlock var en bluff.
Ni gjorde det. Det dödade honom, och han är fortfarande död.
Tror du att om du har tillräckligt med dumma teorier, kommer det att ändra vad som hände?
- Jag tror i Sherlock Holmes. - Det ger honom inte livet åt.
Polisundersökningar visar att Richard Brook skapades av James Moriarty.
Det pågick ett bråk i rättssalen när Sherlock Holmes röjdes av alla misstankar.
Detta kommer för sent för detektiven som var kändis för två år sedan.
Nu ställas frågan varför polisen lät det gå så långt.
Sherlock Holmes föll till döds från taket på Barts sjukhus.
Han lämnade inget brev efter sig, men vänner säger...
Skål för vänner som inte är här. Sherlock.
- Sherlock. - Och må hans själ vila i frid.
Det fanns en anledning att du bröt in här.
Bara berätta varför, så kan du sova.
Kommer du ihåg hur det är att sova?
Vad?
- Vad sa han? - Att jag har varit i flottan.
Att jag hade en olycklig kärleksaffär där.
Att jag inte har ström i badrummet, och att min fru ligger med grannen.
Kistatillverkaren.
Om jag går hem nu, kan jag ta dem på bar gärning.
Jag visste det! Jag visste att något höll på att hända!
Och nu, min vän, är det bara vi två.
Du har ingen aning om hur svårt det var att hitta dig.
Ett underjordiskt terroristnätverk är aktivt i London.
En stor attack är nära förestående. Tyvärr, men semestern är slut...
... käre bror. Tillbaka till Baker Street...
Sherlock Holmes.
Svenska texter: Arnwoldson
- En penny till Guy dockan, kompis? - En penny till Guy dockan?
Det mest löjliga jag någonsin har gjort.
Du invaderade Afghanistan.
SKELETT-MYSTERIUM
Du har verkligen varit upptagen, en rätt flitiga, lilla bi.
Moriartys nätverk. Det tog mig två år att plocka isär det.
- Men har du det? - Den serbiska sidan var den sista pusselbiten.
Ja. Du gav dig ut på djupt vatten där, med baron Maupertius.
- Ganska fint projekt. - Kolossalt.
Men du är i säkerhet nu.
- Ett litet tack kan vara på sin plats. - För vad då?
För att ingripa. Om du har glömt det: Fältarbete är inte min naturliga miljö.
Du satt där och tittade på att jag blev bankat upp!
- Jag fick ut dig. - Jag fick själv ut mig.
- Varför ingrep du inte tidigare? - Det skulle förstöra allt.
- Du gillade det. - Struntprat.
Kan du föreställa dig hur det var att arbeta med dold identitet?
Smyga in sig i deras rader: oväsendet, folket...
- Visste inte att du kan serbiska. - Jag kunde inte det.
Men det är ett slaviskt språk med många turkiska och tyska lånord.
- Det tog mig ett par timmar. - Du förlorar greppet.
Medeltiden, käre broder, kommer åt oss alla.
Åh nej, du använder inte det.
- Nej. - Man glömmer en liten sak som det.
- Ja. - Man glömmer visst många små saker.
- Jaha... - Inte säker på det där. Det gör dig äldre.
- Bara ett försök. - Det gör dig äldre.
- Lyssna... - Jag har ingen rätt till att förvänta...
Men ett telefonsamtal, John, ett skulle ha varit tillräckligt!
- Jag vet. - Efter allt vi gick igenom.
Jag är ledsen.
Jag förstår hur svårt det var för dig efter... efter...
Jag bara lät allting gå sin gång, mrs Hudson.
Och så, på något sätt, blev det svårare och svårare att ringa.
Förstår du vad jag menar?
- Detta kräver din fulla uppmärksamhet. - Vad tycker du om skjortan?
- Sherlock! - Jag kommer att hitta din terroristcell.
Ta mig till London. Jag måste bli bekant med staden igen, andas in det.
- Känna dess hjärtslag. - En av våra män dog för denna information.
Alla källor är överens: Det kommer en terroristattack mot London.
Och hur är det med John Watson? Har du sett honom?
Ja. Varje fredag äter vi fish and chips tillsammans.
Men jag har hållit ett öga på honom. Vi har inte tagit kontakt... för att förbereda honom.
- Nej. Vi måste bli av med det. - Vi?
Han ser urgammal ut. Jag kan inte ses tillsammans med en gammal man.
Jag orkade inte att hyra ut den.
- Han gillade inte att jag dammade av. - Jag vet.
Så varför nu? Varför har du ändrat dig?
- Jag har nyheter för dig. - Åh gud, är det allvarligt?
Nej, jag är inte sjuk. Jag...
- Jag går vidare. - Ska du emigrera?
Nej. Jag har träffat någon.
Åh! Härligt!
- Vi ska gifta oss. Jag ska fråga, åtminstone. - Så snart efter Sherlock?
- Ja... - Vad heter han?
Det är en kvinna. Självklart är det en kvinna.
- Du har verkligen gått vidare. - Sherlock var inte min pojkvän.
- Lev och låt leva, det är mitt motto. - Lyssna: Jag är inte bög!
- Jag ska överraska John. Han kommer att bli glad. - Tycker du det?
Sticka inom Baker Street. Hoppa ut ur en tårta?
Han är inte där längre, varför skulle han det? Det har gått två år.
- Han har gått vidare med sitt liv. - Vilket liv? Jag har varit bortrest.
- Var är han i kväll? - Hur skulle jag veta det?
Bordsbeställning i Marylebone Road. En trevlig, liten plats.
De har några flaskor Saint Émilion 2000, även om jag föredrar 2001.
- Jag tror att jag bara tittar förbi. - Det är möjligt att du inte är välkommen.
- Nej. Var är den? - Vad då?
Det vet du.
- Välkommen tillbaka, Mr Holmes. - Tack.
Bror...
Sir, kan jag hjälpa er?
FÖRVÄNTANS FAR Din fru skickade dig precis ett SMS. Födslovåndor har möjligtvis börjat.
Ursäkta mig, sir.
Åh, jag är ledsen! Låt mig ta den till köket och torka den för er.
Är ni färdig med den, sir? Låt mig ta den.
Jag föreslår att ni tittar på den här, frun. Den är helt identisk.
- Kan jag hjälpa er med något, sir? - Ja, en bra champagne.
- Alla är utmärkta årgångar. - Vad föreslår ni?
Det är omöjligt att fela, men om jag personligen skulle föreslå...
Den sista är min favorit.
Man kan säga att det är som ett ansikte från det förflutna.
Jag tar den.
Den är väl känt, men med förmågan att överraska.
- Så överraska mig. - Jag försöker verkligen, sir.
Jag är ledsen att det tog så lång tid.
- Allt i sin ordning? - Med mig? Ja. Jag känner mig alldeles utmärkt.
Vad skulle du fråga mig?
- Mer vin? - Det räcker med vatten.
- Så? - Så. Mary...
Lyssna... eh...
Det har inte varit särskilt länge, och jag vet att vi inte har känt varandra så länge...
- Fortsätt. - Ja.
Dom senaste åren har inte varit lätt för mig.
Det att träffa dig... Ja, det att träffa dig är det bästa som kunde ha hänt.
Jag håller med. Jag är det bästa som kunde ha hänt dig. Ursäkta mig.
Nej, det är...
Så om du vill ha mig, Mary...
... kunde du tänka dig...
... kunde du tänka dig att...
Denna kommer ni att gilla, sir. Den kombinerar både det gamla och det nya.
Inte nu.
Som plötsligt att upptäcka en gammal vän.
Allvarligt talat, kunde ni bara...
Smokingen är intressant. Den ger vänner värdighet och servitörer anonymitet.
John?
John, vad är det?
Den korta versionen:
Inte död.
Du kunde ha fått en hjärtinfarkt, men jag tror att det var väldigt roligt.
- En dålig ursäkt. - Du är... Gud!
- Inte riktigt. - Du dog, du hoppade från ett tak.
Nej, jag är helt säker. Jag har kollat. Ursäkta mig.
- Kan ditt gnuggad också bort? - Har du en aning om vad du har gjort?
John, jag inser plötsligt att jag är nog skyldig dig något slags ursäkt.
Två år!
Två år.
Jag trodde...
... att du var död.
Du lät mig sörja.
Hur kunde du göra det? Hur!
Innan du gör något du kanske ångrar, kan jag bara ställa en fråga?
Vill du verkligen behålla det där?
Det fanns 13 möjligheter när Moriarty först var på taket.
Jag skulle undvika att dö, om möjligt. 1: Kasta mig in i en bil full med tvätt.
Omöjligt. Den vinkeln var för dålig. 2: japansk brottning...
Till att vara geni kan du vara otroligt långsam. Jag skiter i "hur", Sherlock.
- Jag vill veta "varför". - Eftersom Moriarty måste stoppas.
Åh ja. Varför, som i...
Ja. Varför? Det är lite svårare att förklara.
- Jag har hela natten på mig. - Det var egentligen Mycrofts idé.
- Så det var din brors plan? - Han behövde en medhjälpare.
- Ursäkta. - Var han den enda som visste det?
Ett par mer. Det var ett noggrant utarbetat plan. Den nästa av de 13 möjligheterna...
Vem mer visste det? Vem!
Molly Hooper och några i mitt nätverk av hemlösa.
Okej. Så bara din bror, Molly Hooper och 100 luffare.
Nej! Maximal 25.
Så det är inget skämt att du ska verkligen behålla det?
- Ja. - Säkert?
- Mary gillar det. - Nej.
- Jo. - Nej.
- Fint! - Jag visste inte hur jag skulle säger det.
Fantastisk! Jag har verkligen saknat det här!
Ett ord, Sherlock, skulle ha varit tillräckligt. Ett ord, för att låta mig veta att du var i livet!
Jag har velat kontakta dig, men jag var rädd att du skulle låta katten ur säcken.
Så det här är mitt fel? Varför är det bara jag som reagerar mänsklig?
- Överreagerar. - Du låtsas som om du dog.
Så valsar du in här! Men det är okej, eftersom Sherlock Holmes säger att det är okej.
- Inte alla ska veta att jag är i livet! - Är det fortfarande en hemlighet?
- Lova mig att du inte berätta det för någon. - Hedersord!
London är i fara - en förestående terroristattack - och jag behöver din hjälp.
Min hjälp?
Du har saknat det här. Spänningen. Blodet som rasar genom ådrorna.
Vi två mot resten av världen.
Men jag sa ju ursäkta, är det inte det man gör?
Du vet verkligen ingenting om den mänskliga naturen.
Naturen? Nej. Mänskliga? Nej.
Jag kommer att övertala honom.
- Ska du det? - Åh ja.
LINGVIST. ENDA BARN. DELTID-SJUKSKÖTERSKA. GUARDIAN. ROMANTISK. NÄRSYNT. STR. 38. HEMLIG TATUERING.
KATTÄLSKARE. DUKTIG. LIBERAL. DESILLUSIONERAD. LÖGNARE. BAKAR SITT EGET BRÖD.
Mary?
Så oförskämt!
- Jag gillar honom. - Vad?
Jag gillar honom.
Dom där kommer att döda dig.
- Din jävel! - Det var dags att komma tillbaka.
- Du har låtit saker gå sin gång, Graham. - Greg.
... något så viktigt som en kontraterrorismlag, kommer regeringen att känna sig tvingad att...
- Stanna där du är. - Var är du?
Rör dig inte!
- Håll ögonen på mig. - Vad händer? Vad är det som händer?
- Vill du göra det här för mig? - Vad då?
Detta samtal ... Det är mitt brev. Det är vad folk gör, eller hur?
- Lämnar ett brev. - Lämnar ett brev - när då?
- Adjö, John. - Nej.
- Sherlock! - Ujsan!
Vad? Är du inte klok?
- Dina teorier är inte bättre. - Om du inte tar det här på allvar...
Jag tar det på allvar. Jag tror inte att vi ska ha mössa.
Jag grundade "Den tomma likbil" för att likasinnade skulle kunna diskutera teorier...
Sherlock är fortfarande där ute. Jag är säker på det.
SENASTE NYHETER Mössa-detektiven lever Åh, herregud!
Sherlock är i live! Sherlock Holmes är inte död! Åh, herregud!
"Han flyttade sig så tyst att han påminde mig om en blodhund på spåret."
"Vilken fantastisk brottsling han kunde ha blivit!"
-Läs inte det. -Den berömda blogg.
- Det är... - Över, ja. Men det är inte det, eftersom han...
- Vad gör du? - Jag tvättar mig.
- Du tar bort det. - Du hatar det.
- Sherlock hatar det. - Alla hatar det.
- Ska du träffa honom igen? - Jag måste arbeta.
Ska du träffa honom efteråt? 6 månader med kliande kyss, sedan dyker Hans Nåd upp.
Jag rakar mig inte för Sherlock Holmes.
- Skriv det på en T-shirt. - Håll käften.
Annars ska jag gifta mig med dig.
London - en stinkande kloak.
Alla typer av brottslingar, agenter och luffare hamnar här.
Ibland frågan är inte "vem" - frågan är "vem vet"?
Sägar den här mannen upp sin tidning, måste jag få veta det.
Om hon lämnar London utan att sätta sin hund i kennel, måste jag få veta det.
Vissa människor är markörer. Om de rör sig, är något på gång.
Liksom råttor som lämnar det sjunkande skeppet.
Intressant, men terrorlarm- beredskapen är på högsta nivå.
- Tråkigt! Ditt drag. - Pålitlig information.
- En attack är på väg. - Hemlig organisation planerar något?
- Det är vad dom gör; det är deras golf. - En agent dog för att berätta för oss.
Kanske borde han låta bli att göra. Han skulle bara göra sig viktig.
Uppför ingen av dina markörer sig misstänkt? Ditt drag.
Nej, men lita på mig. Jag hittar svaret.
I en konstig fras i en blogg, en oväntad resa på landet, en personlig kontaktannons.
- Din drag. - Statsministern vet att du har fallet.
- Vi har båda fallet. Titta på oss. - Fan!
Kan inte tackla ett krossat hjärta. Avslöjande.
- Skryt inte. - "Skryt inte, jag är den smarta."
- Jag är det. - Jag trodde att jag var en idiot.
Vi trodde det. Vi visste inte bättre - innan vi träffade andra barn.
- Tabbe. - Vad tänkte dom?
- Förmodligen något med att göra vänner. - Åh ja, vänner.
- Du förespråkar det ju nu. - Och det gör inte du? Aldrig?
Om jag tycker att du är långsam - vad då med riktiga människor?
- Jag lever i en värld av guldfiskar. - Ja, men jag har varit borta i två år.
- Du kunde ha hittat dig en... guldfisk? - Byt samtalsämne. Nu!
Vad dom än planerar, ska gåtan dölja sig i något obetydligt eller konstigt.
- Hej! - När man talar om trollen...
Otroligt! Han sitter i sin stol igen! Är det inte underbart, Mr Holmes?
- Jag kan knappt behärska mig. - Han kan.
Han är glad att se dig, under allt detta...
- Vem av oss? - Båda två.
- Låt oss spela något annat. - Alltid spela!
Larmberedskapen är på högsta nivå. Jag fördriver tiden. Låt oss dra slutsatser.
En klient kom med detta när jag var ute. Vad tycker du?
- Jag är upptagen. - Jo! Det var länge sedan vi sågs.
- Jag vinner alltid. - Men kan inte hjälpa det.
Mössan till en vandrare: nervös, sentimental, otränad, dålig andedräkt?
- Fan! - Som lever isolerat.
- Varför gör han det? - Han? Mössans storlek?
Vissa kvinnor har stort huvud. Han är nyklippt.
Små hårstrå på svettfläckarna på insidan.
- Vissa kvinnor har kort hår. - Bättre odds.
- Du har aldrig pratat med en kvinna. - Otränad - han svettas. Mössan är lappat...
Fem gånger, det har kostat mer än mössan är värt.
En eller två gånger: sentimentalitet. Fem: En tvångsmässiga.
Lämnar en tvångsmässiga sin mössa? Dom första reparationerna är solblekt.
Han har varit i Peru. En Chullo. Vanlig i Anderna. Av alpacka.
Nej. Isländsk fårull. Det bara liknar. Jag har skrivit en blogg om naturfibrer.
- Det finns säkert ett stort behov för det. - Nervös?
- Vänster tofs är biten, alltså nervös. - Ett vanedjur, den högra är inte biten.
- Exakt. - Tofsen stinker av dålig andedräkt. Briljant.
- Elementärt. - Du ignorerar att han lever isolerat.
- Jag ser det inte. - Klart som dagen.
- Solklart! - Säg det!
Om man använder en så idiotisk mössa, uppsöker man inte andra människor.
Tänk om han tycker att det är okej att vara annorlunda? Han måste inte leva isolerat.
Exakt.
- Ursäkt? - Han är annorlunda; det stör honom inte.
Du har helt rätt.
Varför skulle någon ha något emot det?
Jag är inte ensam, Sherlock.
Hur kan du veta det?
Ja... Tillbaka till arbetet, om det är okej?
Adjö.
Ja. Tillbaka till arbetet.
Mr Summerson. Testikel som inte är vandrat ner.
Okej.
Sherlock? Prata med John.
Jag har försökt, han var helt klar.
Bara slappna av, mr Summerson.
- Vad sa han? - F...
- Hosta. - Kära nån!
- Ja? - Mrs Reeves. Svampinfektion.
Okej.
- Du ville prata med mig? - Ja. Molly...
- Ja. - Kunde du tänka dig...
- Att upplysa brott? - Att äta middag?
Inget att skämmas för, mrs Reeves, det är helt vanligt. Jag föreslår...
Apakörtlar. Nog om det. Berätta, Mr Harcourt.
Är du säker? Ska jag ta anteckningar?
- John gör. Ska jag vara John... - Du är inte John, du är dig själv.
Det skulle vara omöjligt för någon annan än mig och Helen att tömma bankkonton.
- Varför inte din fru? - Jag litar på henne.
För att du tömde den. Viktminskning, hårfärg, botox, förhållande. Advokat. Nästa!
Mr Blake. Hemorrojder.
Mr Blake, hej.
Och e-breven till din brevvän bara slutade komma?
Och du tänkte verkligen att han var den rätta, din stora kärlek?
Styvfaren är "nät-flickvännen". Han avslutar förhållandet, hon krossas.
Hon blir boende hemma, han behåller hennes lön. Mr Windibank, du är...
Pissa. Men oroa dig inte, det är nog bara en liten infektion.
- Det är dr Verner som är din husläkare? - Ja! Han såg alltid efter mig.
Jag har en liten butik i hörnet av Church Street. Tidskrifter och DVD-skivor.
Jag har med mig något som nog ska intressera dig.
"Träälskare". Den är bra, väldig vågat.
Och brittisk ripor - av samma art.
- Nej tack. - "Det heliga kriget".
Det låter torrt, men det är en nunna som har alla dessa hål i dräkten...
- Herregud! Sherlock, vad vill du? - Va?
- Har du kommit för att plåga mig? - Vad pratar du om?
- Tror du att jag låter mig luras av skägget? - Du är galen!
Inte lika bra som din franska. Det är inte ens en bra förklädnad!
Köpte du den i en skämtartikelbutik?
- Åh, herregud! - Jag är så ledsen.
Åh, herregud!
Det går bra.
- Den där gjorde oss lite förvirrade. - Det tvivlar jag inte på.
Furu? Gran?
Seder? Nya molekyler
KOLPARTIKLAR
BRANDSKADA
Vad är det? Har du upptäckt något?
BLÅSA - Kanske. - Blåsa!
- Håll käften, John. - Vad?
Ingenting.
Hej. Är du säker?
- Jag är säker. - Kath väntar på mig. Vi ses senare.
- Hej då. - Hej då.
- Kommer detta att vara din nya plan? - Bara ett försök.
Okej. Vad med John?
Han är ute ur bilden.
- Tåg? - Tåg.
- Man, 40-50. Ursäkta, skulle du...? - Nej, varsågod.
SVARTSJUK? -Svartsjuk? - Håll käften!
- Det rimmar inte. - Vad då?
- Skelettet. Det kan inte vara mer än... - Sex månader gammalt.
HUR JAG GJORDE DET av JACK UPPSKÄRAREN
Jösses!
- "Hur jag gjorde det". - Omöjligt!
Välkommen till min värld.
VIKTIGPETTER
- Du blir förolämpad om jag förklarar det. - Sätt i gång!
DU HAR GLÖMT ATT SLÅ UPP KRAGEN - Du har glömt att slå upp kragen. - Liket är 6 månader gammalt.
Viktorianska kläder, från ett museum. Utställt i en vitrin, länge. Mot sydöst.
Tyget är blekt av ljus. Säljs på en brandskadorförsäljning för en vecka sedan.
- Så det här är en bluff? - Ja.
- Det såg så lovande ut. - Varför allt detta besvär?
Ja, säg det, John.
Var uppmärksam på avståndet.
- Tack för att du tog vara på den. - Inga problem.
Vad handlar det om, mr Shilcott?
- Min flickvän är en stor beundrare av dig. - Din flickvän?
- Ursäkta. Fortsätt. - Jag gillar tåg. Jag arbetar på T-banan.
District Line. Jag raderar övervakningsvideoerne när de är klarerat.
Jag tittade igenom dem snabbt, och jag hittade något konstigt.
En vecka sedan. Senaste tåg, fredag kväll, Westminster station.
Mannen kommer in i sista tågvagn. Ett arv efter amerikanernas engagemang.
- Han sa att han gillade tåg. - Nästa station: St James Park, och...
Tänkte att du skulle gilla det. Han kliver på sista vagn vid Westminster. Den enda passageraren.
ST. JAMES'S PARK Och vagnen är tom på St James's Park station.
- Förklara det, Mr Holmes. - Kan han inte bara ha hoppat av?
Dörrarna kan inte öppnas på vägen. Men tågföraren har inte varit på jobbet sedan.
Han är på semester. Oväntade pengar.
Mutat?
Om tågföraren var med på det, klev passageraren av.
Omöjligt. Det finns inga sidotunnlar mellan de båda stationerna.
Inga underhållstunnlar, ingenting på någon karta.
Tåget stannar aldrig, och mannen försvinner. Bra, va?
Jag känner det där ansiktet.
Ursäkta dig, då!
Åh, fan!
Det tar 5 minuter från Westminster till St James's Park, här tar det 10.
Jag behöver kartor, massor av kartor, gamla kartor, alla kartor. Pommes frites?
Jag känner en underbar plats. Ägaren ger mig extraportioner.
- Fick du honom frikänd för mord? - Jag hjälpte honom att sätta upp hyllor.
Sherlock? Det idag - vad handlade det om?
- Jag säger tack. - Vad?
- För allt du har gjort för mig. - Det var ett nöje.
- Nej. Jag menar allvar. - Inte nöje, jag skulle gärna göra det.
Moriarty gjorde ett misstag.
Eftersom den han inte trodde betydde något för mig, var den som betydde mest.
Du gjorde det möjligt. Men du orkar inte att göra detta igen?
Det har varit en trevlig dag. Jag vill så gärna, men...
Grattis, förresten.
Han är inte från jobbet. Vi träffades via vänner. Den gammaldags sätt.
Han är trevlig. Vi har en hund, vi går till puben på helgen.
Jag träffade hans föräldrar, vännerna... Varför berättar jag det här?
Jag hoppas att du kommer att bli mycket lycklig, Molly Hooper. Du förtjänar det.
För trots allt kan inte alla män du faller för, visa sig vara sociopater. Nej...
Kanske är det bara min typ.
Rädda själar nu! John eller James Watson? Helgon eller syndare? James eller John? Ju fler desto mindre?
Mrs Hudson, jag tror att någon har kidnappat John. John Watson?
- Vem är du? - Jag är hans fästmö.
Mary? Vad är det?
Jag fick det här. Jag tyckte det var spam, men det är en nummerkod.
Rädda själar nu! John eller James Watson? Det första ordet, och därefter vart tredje. "Rädda John Watson."
- Nu! - Vart ska vi?
Saint James the Less, det är en kyrka. 20 min med bil. Kom du med bil?
- Ja. - Alltför långsamt!
Vad väntar vi på, Sherlock?
Den där.
Beräknad ankomsttid: 10 min Saint James the Less
Kurragömma, Mr Holmes Du har ca. 10 minuter
- Vad betyder det? Vad gör dom med honom? - Jag vet inte.
8 min, och nedräkningen fortsätter...
Fan!
Beräknad ankomsttid:
Hej! Du kan inte köra ner där!
Fan!
Skynda på, det börjar bli varmt här uppe...
Inte en chans, inte med den. Jag hämtar något som kan påskynda det.
Hjälp!
Fan!
Avrättningsuppskjutande - du får två minuter till
Beräknad ankomsttid:
Han gillar inte det, pappa. Guy Fawkes - han gillar inte det.
Håll dig borta, Zoe. Gå tillbaka. Nu!
Så ledsen, Mr Holmes, John är en jävligt bra kille!
Vad betyder det?
Åh, herregud!
Hjälp!
Försvinn!
Flytta på er! Flytta på er!
- John! - John!
Stå upp, John!
Hjälp!
- John! - Hjälp!
John? John!
- John! - John...
Det var inte vad jag sa. Fåniga kvinna. Det var när jag såg att den var borta.
"Har du kollat soffan?" sa jag. Han tappar ofta saker i soffan. Eller hur?
- Är rädd för det. - Nycklar, mynt, godis...
- Speciellt glasögon. - Glasögon.
"Häng dem runt halsen", sade jag. "Som Larry Grayson?" sade han då.
- Larry Grayson. - Men hittade du din lottosedel till slut?
Ja, tack och lov. Vi nådde bussen likväl. Vi såg St Paul's, Tower...
Men dom lät ingen in i parlamentet. Det hållas en stor debatt där.
- John! - Upptagen?
- Ni borde gå. - Ett fall?
- Nej. - Kom ihåg att vi är här till lördag.
- Ringa oss. - Ja, ja då. Ut!
Vi är så glada, Sherlock. Folk trodde det värste. Så bra att det är över.
Kan inte du ringa oftare? Hon blir orolig.
Lova mig.
Jag lovar.
- Ledsen för det. - Okej. Kunder?
Mamma och pappa. De är i stan för ett par dagar. Mycroft lovade att ta dem med på "Les Mis".
- Nu vill han att jag ska gå med dem. - Var det dina föräldrar? Jaha...
- Det är inte det jag... - Vad då?
Jag menar, dom är ju bara...
Vanliga.
Det är ett kors jag måste bära.
Visste dom det också?
- Att du har lekt kurragömma de senaste två åren. - Kanske.
- Det var därför dom var inte på begravningen! - Förlåt. Ännu en gång.
Förlåt.
- Så du rakat bort det? - Ja. Jag var inte nöjd med det.
Bra. Jag gillar att mina läkare är slätrakade.
Det är inte en mening man hör varje dag.
- Hur mår du? - Inte så illa. Lite rökt.
Igår kväll - vem gjorde det?
- Och varför jag? - Jag vet inte.
Försöker dom ramma dig via mig? Gäller det terrorist-saken?
Vet inte, mönstret är för oklart. Varför offrar en agent livet för något så oviktigt?
Enligt Mycroft. Ett undergrundsnätverk planerar en attack mot London.
Mina råttorna: agenter, förlorare. Personer som riskerar att arresteras.
Eller förlorar sin diplomatiska immunitet. Visar sig en misstänkt, är något på gång.
- Fem visar sig normalt, men den sjätte... - Jag känner honom.
Lord Moran. Sitter i Överhuset. En samhällsstötta.
Han har arbetat för Nordkorea sedan 1996: den stora råttan - råtta nr 1.
Han gjorde precis något mycket misstänksamt.
Ja, det var konstigt. Det finns ingen platser att hoppa av?
Inte enligt kartorna. Det är något - något jag överser.
Något som är precis framför mig.
Vet du vilka dom är - det där undergrundsnätverket?
- E-tjänsten har nog en lista? - Vår råtta kom just ut.
Al-Qaida? IRA börjar bli rastlös igen.
Ja! Jag har varit en idiot, en blind idiot! Bra! Briljant!
- Vad pratar du om? - Upplysningen är inte oklar, men klar!
Inte ett undergrundsnätverk - det är ett undergrundsnätverk!
Ibland är bedrägeriet så dristigt att man inte ser det.
Sju vagnar lämnar Westminster.
Endast sex vagnar anländer till St James Park.
- Men det är omöjligt. - Moran försvann inte; vagnen försvann.
- Den kördes bort och urkopplades. - Det finns ingenting mellan dom där stationerna!
Om alla andra faktorer är eliminerade, återstår sanningen. Vagnen måste vara någonstans.
Men varför koppla ur den?
Den försvinnande mellan två stationer. Lord Moran försvinner.
Du kidnappades och nästan brändes till döds, under fyrverkeriet.
- Vilket datum är det idag, John? - November...
Åh, gud!
Lord Moran är vanligtvis i Överhuset.
Det kommer att bli en lång debatt före dom röstar om antiterrorlagen.
Men han är inte där. Inte ikväll, inte 5. November.
- "Aldrig glömma..." - "Sveket och konspirationen."
Det finns inga sidospår, inga nedlagda stationer.
- Kolla igen. - Allt är en blandning av nytt och gammalt:
Charing Cross, Trafalgar Square, Strand.
Nej. St Margaret Street, Bridge Street, Sumatra Road, Parliament Street...
Sumatra Road, Mr Holmes. Ja! Jag visste att det påminde mig om något.
Det fanns en station där, men den stängdes innan den öppnas.
- Vad? - Dom byggde plattformarna. Och tapparna.
Juridiska problem gjorde att stationen aldrig byggts på gatunivå.
- Precis nedanför Westminster-torget. - Vad är det där nere? En bomb?
Kommentatorer säger att det är svårt att förutsäga resultatet av omröstningen.
Medlemmarna går nu mot "den viktigaste omröstningen för detta parlamentet".
Över till...
Vilken sorts frihet skyddar vi om vi spionerar på vårt eget folk?
Så det finns en bomb i T-banavagnen?
Det måste vara så. Vad gör du?
- Ringer polisen. - Nej!
- Parlamentetsbyggnad måste evakueras. - Dom skapar bara virrvarr, det är mer effektivt.
- Och olagligt? - Lite.
INGEN TÄCKNING - Vad gör du? - Jag kommer.
Det förstår jag inte. Den kan inte vara någon annanstans.
Oh!
Vad är det? Sherlock, är inte den strömförande?
Helt säker, bara undvik skenorna.
- Undvik skenorna. Okej. - Den här vägen.
- Säker? - Säker.
Se där!
John...
Sprängladdningar.
Den är tom. Det finns inget här.
Inte det?
- Det här är bomben. - Vad?
Den fraktar inte sprängämne; hela vagnen är bomben.
- Vi behöver bombgruppen. - Det är nog inte tid för det.
Så vad gör vi?
- Jag har ingen aning. - Hitta på något.
- Jag? - Sherlock Holmes - du är den klokaste av alla.
- Desarmera en bomb? Du, då? - Jag är läkare!
- Och soldat, det hör vi hela tiden. - Kan vi inte ta bort timern?
- Då smäller det. - Du vet saker!
Åh! Herregud!
Varför ringde du inte polisen? Varför ringer du aldrig polisen!
- Det är ingen idé nu. - Så du inte kan stänga av den?
Du kan inte stänga av den, och du ringde inte polisen.
- Gå, John. - Det är ingen idé nu.
Tiden är för knapp. Och om vi inte klarar det, kommer folk att dö!
- Använd ditt minnes källor. - Det hjälper inte.
- Du kommer ihåg allt! - Att desarmera en bomb också?
Ja!
Kanske.
Tänk!
Jag kan inte!
Åh, gud!
Detta är slutet.
Åh, gud.
... stänga av den... eh...
- Jag är ledsen. - Vad?
Jag klarar det inte, John.
Jag vet inte vad jag ska göra. Förlåt mig.
- Vad? - Förlåt mig, John.
- För all smärta jag orsakat dig. - Ett trick.
- Nej. - Ännu ett trick.
- Du vill bara att jag ska säga något trevligt. - Inte den här gången.
Så du ska framstå som bra, även om du har skött dig som en...
- Jag önskat att du inte skulle vara död! - Var försiktig med vad du önskar dig.
Hade jag inte kommit tillbaka, skulle du inte stått här.
Du skulle fortfarande haft en framtid. Med Mary.
Jag vet.
Jag tycker detta är svårt.
Jag vet.
Du är den bästa och den klokaste människa jag någonsin har känt.
Ja, självklart förlåter jag dig.
Moriartys nätverk var enormt, rötter överallt, som en cancer. Vi gjorde upp en plan.
Mycroft gav Moriarty upplysningar om mig.
Moriarty på sin sida gav oss hint om storleken på nätverket.
Vi lät honom gå. Han skulle tro att han hade övertaget.
Och jag satt där och tittade på att Moriarty förstörde mitt rykte, bit för bit.
Han måste tro att han hade slagit mig, då skulle han lägga korten på bordet.
Det fanns 13 möjliga scenarier på taket. Allt var noga planerat, med kodnamn.
Det var inte bara mitt rykte Moriarty skulle begrava. Jag var tvungen att dö.
Du kan arrestera mig, tortera mig, du kan du göra vad du vill med mig.
Men de kommer att skjuta. Dina enda vänner kommer att dö. När jag inte...
När jag inte begår självmord och avsluta din berättelse.
Sexigare.
Men jag förstod inte hur långt Moriarty var villig att gå.
Kanske uppenbar, från vårt första möte ved bassängen: hans dödslängtan.
Jag hade inte mycket tid. Jag kontaktade min bror, satte hjulen igång.
Och alla gick till arbetet.
Lazarus bekräftas
Det är ett trick. Bara ett magiskt trick.
- Nej. Stopp! - Stanna precis där.
Rör dig inte!
Okej.
Håll ögonen på mig. Ska du göra detta för mig?
Det var viktigt att John stod där jag sa. Där blockerade ambulansgaragen hans sikten.
Sherlock!
Jag måste träffa hoppkudden - och det gjorde jag.
Allt måste ske snabbt. Hoppkudden måste bort innan John svängde runt hörnet.
Men han måste se ett lik. Det var där Molly kom in i bilden.
Som figurer på en väggur gick vi den ene väg, John den andra.
Och vår vältajmad cyklist...
...satte John ur funktion, så jag kunde byta plats med liket på trottoaren.
Resten var bara fasad.
En sista sak: en squashboll i armhålan. Tryck tillräckligt hårt, och pulsen stannar.
Låt mig igenom. Han är min vän.
Snälla...
Vi hade förutsett allt, och var förberett på allt. Det gick perfekt.
Molly Hooper - hon var med på det?
Ja. Minns du flickan som kidnappades av Moriarty?
Ni trodde att jag var hennes kidnappare.
Men jag antog att Moriarty måste ha hittat en som liknat mig.
Och att han måste bort när han inte längre var till någon nytta.
Alltså fanns det ett lik i bårhuset som liknat mig.
- Smart. - Molly hittade liket. Jag levererade rocken.
- Jag har många rockar. - Och krypskytten?
Mycrofts män ingrep innan han kunde skjuta. Han övertalades till att omvärdera.
Är det gjort?
Bra.
- Och ditt nätverk av hemlösa? - Hela gatan var stängd.
Som en scen i ett skådespel.
Subtilt, eller hur? Vad är det?
- Jag skulle inte ha gjort det på det sättet. - Jaså?
- Det var skickligt gjort, men... - Vad då?
- Jag är lite besviken. - Alla vill vara kritiker.
Det var inte därför jag kom. Du vet varför jag är här, Phillip.
"Hur jag gjorde det av Jack Uppskäraren"?
- Var den inte spännande? - Du hoppades att jag skulle vara intresserad.
Men du och fanklubben gick för långt.
- Jag hade drivit dig till att... - Men det gjorde du inte.
Du hade rätt hela tiden: Jag var inte död.
- Nej. Och nu är det allt bra, eller hur? - Ja.
Men du slösat polisens tid, hindrat rättvisans gång.
Du kunde hindrat mig från att avvärja en terrorattack mot parlamentet.
Åh gud, jag är så ledsen, Sherlock!
Vänta lite!
Hur kan du veta att John skulle stå just där? Vad om han flyttade sig?
Allt hände så snabbt! Vad om cykeln inte hade träffat honom?
Och varför berättar du det här för mig?
Om du klarade det, är jag den sista du skulle berätta sanningen.
Sherlock Holmes! Fan!
- Din...! - Ditt ansiktsuttryck! Där lurade jag dig!
- Din jävel! Jag visste det! - Du sa så mycket fint. Du gillar mig!
Jag ska döda dig om du säger det till någon! Du visste hur man stänger av den!
En brytare. Terrorister kan få store problem om det inte finns en strömbrytare.
- Varför lät du mig...? - Allt var inte lögn.
Jag har ingen aning om hur man stänger av någon av dom där fåniga, små lampor.
- Och du ringde polisen. - Självklart.
- Jag kommer att döda dig. - Döda mig?
Du är två år för sent ute.
Sherlock, jag ber dig! Du kan överta i pausen.
Tyvärr, käre bror, men du lovade. Jag kan inte hjälpa dig.
Du förstår inte hur smärtsamt...
Du måste gå ner. De vill höra historien.
Snart.
- Så trevligt. Har du fastställt ett datum? - Vi trodde maj.
- Vårbröllop! - Men förlovning först.
- Vi avbröts sist. - Jag glädjer mig.
- Kommer du, Sherlock? - Bröllop är inte min grej.
Hej, alla ihop. Det här är Tom. Tom, säg hej till alla ihop.
- Hej. - Trevligt att träffas.
- Hej. John. - Redo?
Klar.
Champagne?
Ja!
- Tack. - Tack.
- Sätt dig ner. - Tack.
Så... Det är allvar med ni två?
Ja, jag har gått vidare.
- Såg du...? - Jag säger inte ett ord.
Men jag väntar fortfarande. Varför försökte dom döda mig?
Om dom visste att du var på spår efter dem, varför elden?
Jag vet inte. Jag gillar inte att inte veta.
Till skillnad från fiktionen på din blogg är livet sällan så snyggt.
Jag vet inte vem det var, men jag ska ta reda på det. Jag lovar.
Jag vet att du njuter det här: att vara tillbaka.
- Att vara en hjälte igen. - Var inte dum.
- Även en idiot kan se att du älskar det. - Vad då?
Att vara Sherlock Holmes.
Jag har ingen aning om vad det betyder.
Du ska nog berätta det för mig? Hur du hoppade från huset och överlevde.
Du känner mina metoder, jag är känd för att vara osårbar.
- Jag gick till din grav. - Det hoppas jag då verkligen.
Jag höll ett litet tal. Jag talade till dig.
Jag vet, jag var där.
Jag bad dig om en sista mirakel. Jag bad dig sluta vara död.
Jag hörde dig.
Hur som helst... Det är dags att vara Sherlock Holmes.
John!